Александър Пушкин
Зарад далечната родина…

Превод от руски: Кръстьо Станишев, —

chitanka.info

Зарад далечната родина…[0]

Зарад далечната родина

напусна чуждата страна,

в часа, когато ти замина,

пред тебе плаках в тишина.

Ръката ми, смразено бяла,

задържаше те в онзи здрач,

скръбта на страшната раздяла

да не прекъсне моя глас.

Ала от устните терзани

ти се отдръпна без слова.

И пак от мрачното изгнание

във друг предел ме призова.

Ти рече: в часове мечтани

със тебе ще съединим

целувката на обичта ни

под небосвода вечно син.

Но там, където в синя влага

огромен небосвод блести

и сянка на маслина ляга

в морето, спиш навеки ти.

И твойта хубост и страдания

мълчат във гробна пустота,

а с тях — целувката мечтана…

Но аз я чакам, иде тя.

[0] Приживе на Пушкин не е печатано. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.